Äiti kuoli keuhkokuumeeseen, kun olin pieni.
Isä oli pitänyt hääkakkua pakastimessa 10 vuotta.
Hautajaisten jälkeen hän antoi sen pois. Hän esitti iloista-
mutta ei löytänyt minusta lohtua.
Sitten eräänä päivänä, haluten paeta muistoja-
- hän muutti meidät Texasista Fort Dupreehen Etelä-Dakotaan.
Saat dollarin, jos syöt tämän collien.
En syö sitä dollarista.
Ei se taida olla colliekaan. Joku koira kumminkin.
Varo päätä.
Woody! Anna minulle tupakka.
Woody ei antanut tupakkaa.
Hän ei ole kovin puhelias.
Ei niin, oikeassa olet.
En arvannut, että se, mikä alkoi pikkukaupungin takakujilla-
päättyisi Montanan preerioilla.
- Eivät ne sovi. - Mistä tiedät?
- Mitä kokoa ne ovat? - Sinun. Anna niistä dollari.
Ne maksavat 20 uusina.
Kokeile, sopivatko ne sinulle.
Tämä nainen ei koskaan maksa laskujaan.
Hän joutuu tätä menoa vielä vaikeuksiin.
Olen heittänyt tänään tarpeeksi roskia, Cato. Nähdään huomenna.
- Ota koppi! - Mitä tarkoitat?
JULMA MAA
Hei, minun nimeni on Kit. En kai häiritse sinua?
Et.
Halusin vain käydä moikkaamassa. Kaikkea pitää kokeilla kerran.
- Mikä on nimesi? Kerroin omani. - Holly.
Kuulehan, Holly. Haluaisitko lähteä vaikka kävelylle?
- Miksi? - Minulla on sanottavaa.
Olen onnekas siinä mielessä. Useimmilla ei ole mitään mielessään.
Sukunimeni on muuten Carruthers.
- Se kuulostaa kai aika oudolta. - Se on ihan hyvä.
Kukaan ei kysynyt minulta. Minulle vain annettiin se nimi.
- Käytkö vielä koulua? - En, olen töissä.
Mitä sinä teet?
Minusta on mukava nousta aikaisin, joten heitän roskia.
- Holly! - Ei se mitään herkkua ole.
- Se on isä. Pitää mennä. - Odota! Koska tapaamme uudestaan?
- Tiedän, mitä isä sanoo. - Mitä sitten?
- Voinko olla rehellinen? - Totta kai.
Ettei minun pitäisi tapailla roskakuskia.
- Niinkö hän sanoo? - Niin.
- Mitä hän tietää roskista? - Ei mitään.
Siinä näet.
Hän ei halua tietääkään niistä. Minun pitää mennä.
- Kuka se oli? - Joku poika vain.
Tappaako tuo ruohon?
Ruiskutit sitä jaloilleni!
Mitä se poika halusi?
Hän vain kysyi, voiko auttaa pihatöissä.
Sanoin ei ja kielsin häiritsemästä meitä.
Oletko kuullut uutista, Kit?
En.
- Se on ollut kaikissa uutisissa. - Mikä?
Olet saanut potkut. Eikö ole hitonmoinen juttu?
Niin, kaikkea sitä kuulee.
En tarvitse enää avaimiani. Jätän ne vain tähän.
Minulla on koira.
Oletko ollut aiemmin töissä?
Olen, hain roskia kaupungin hommissa.
- Menetitkö sen työpaikan? - En kai muuten olisi täällä.
- Miksi lopetit sen? - Minusta vain tuntui siltä.
Millaiseen työhön olet mielestäsi pätevä? Se pitää panna tähän.
Ei nyt tule mitään mieleen.
Kirjoita kuitenkin lappu, josta näkee, että kävin täällä.
Eiköhän sinulle löydy jotain työtä karjan parista.
Niin, mikäs siinä. Toivottavasti siellä tuulee.
Hän oli komeampi kuin kukaan näkemäni. Hän oli kuin James Dean.
- Hei. - Jo on aikoihin eletty.
- Lopetin työni. - Hienoa.
- Se tuntui järkevältä. Mitä teet? - Luen espanjaa.
Miten sanotaan "lopetin työni" espanjaksi?
Jotain mi trabajo.
Nyt teen hommia cowboyna. Harkitsen ainakin sitä.
Se on rutiini siinä missä muukin.
- Mitä sanot? - En tiedä.
Kukaan ei ainakaan enää valita näiden buutsien käyttämisestä.
Haluatko lähteä ajelulle?
Minun pitää tehdä läksyjä.
Ota ne mukaan.
Joku pudotti pussin jalkakäytävälle.
Jos kaikki tekisivät niin, kaupunki hukkuisi roskiin.
Hei.
- Olet punatukkainen. - Tiedän.
- Onko sinua kutsuttu "Punapääksi"? - On, mutta en pidä siitä.
- Miksi et? - En vain pidä.
- Päätäni särkee. - Niinkö?
- Tavataanko huomenna? - Hyvä on.
Kit teki töitä, ja minä jatkoin koulussa.
Vähitellen me rakastuimme.
En ollut koskaan ollut suosittu koulussa-
- joten olin yllättynyt, että hän kiinnostui minusta.
Varsinkin, kun hän saisi kenet tahansa.
Mutta hän piti minusta ja sanoi, ettei halunnut minua seksiä varten.
Häneltä se oli kohteliaisuus.
Hän ei ollut koskaan tavannut niin kypsää 15-vuotiasta.
Hän ei välittänyt muiden mielipiteistä. Hän piti minusta.
En puhunut paljon, mutta sekään ei haitannut.
Onpa hieno paikka.
Puu tekee siitä hienon.
Ja kukat.
Ei poimita niitä. Ne ovat niin kauniita.
Nyt on sinun vuorosi.
Minun piti salata se isältäni.
Hän olisi saanut hepulin. Kit oli 10 vuotta vanhempi ja väärältä alueelta.
Meillä oli vähän aikaa yhdessä. Elimme tunteja varten-
- jolloin saimme olla yhdessä, erossa maailman murheista.
Vatsani kurisee.
Tuossa on vanha leivos. Haluatko sen?
En.
- Sitten joku muu saa sen. - Sama se.
Tuollaisia nuoret syövät Koreassa.
Kasvattamossa hän muisteli, miltä näytin edellisenä iltana.
Miten silitin hänen hiuksiaan ja kosketin hänen huuliaan sormillani.
Hän halusi kuolla kanssani, ja minä halusin hukkua hänen syliinsä.
Ainoa väärä tekoni oli, kun heitin pois sairaan kalani.
Sain uuden, mutta asia vaivasi minua. Kerroin siitä Kitille.
Se oli sairas. Et voinut tehdä mitään.
- En kai. - Joten?
- Se pelotti minua. - Ymmärrän sen.
Kerroin mielelläni siitä Kitille. Hänellekin tapahtui outoja asioita.
Hän myös teki outoja asioita.
Hän kirjoitti nimensä aina väärin-
- estääkseen muita väärentämästä tärkeitä papereita hänen nimellään.
Ja kun hän makasi öisin sängyssä-
- hän kuuli ääniä, kuin joku olisi pitänyt näkinkenkää korvaa vasten.
Hän oli nähnyt minut kauniissa valkeassa puvussa.
Olin pannut kylmän käteni hänen otsaansa vasten.
Menikö se niin kuin piti?
Meni.
- Oliko siinä kaikki? - Oli.
- Miksi siitä puhutaan niin paljon? - Älä minulta kysy.
Onneksi se on ohi. Pelkäsin kuolevani ennen kuin se tapahtuisi.
Että joutuisin kolariin tai jotain.
Näetkö tuon veteen kaatuneen puun?
Näen. Joki on kai vienyt juuret mennessään.
Et välitä mistään, mitä sanon.
- Arvaa mitä? - No mitä?
Murskataan kätemme tällä kivellä. Niin emme unohda tätä päivää.
- Sehän sattuisi. - Se on tarkoituskin, typerä.
Älä kutsu minua typeräksi.
Ei sitten. Mutta pidän tämän muistona.
Tai ehkä jonkin kevyemmän.
Kit lupasi olla aina rinnallani ja että mikään ei erottaisi meitä.
Hän kirjoitti sen ylös ja pani lapun laatikkoon-
- ja lähetti sen pois ilmapallolla, jonka oli löytänyt roskista.
Hänen sydämensä oli täynnä kaipuuta, kun hän katseli sitä.
Hän oli kai ymmärtänyt, että onnemme päättyisi.
Että se oli ikuisesti mennyttä.
Isä sai tietää, että olin tapaillut Kitiä salaa.
Hän oli raivoissaan.
Rangaistukseksi hän ampui koirani.
Hän pakotti minut ottamaan musiikkitunteja koulun jälkeen-
- ja odottamaan, että hän hakee minut.
Jos piano ei pitänyt minua kotona, niin ehkä klarinetti pitäisi.
Onpa se hieno.
Mitä varten tulit tänne?
En tiennyt, että se on laitonta.
Tiedättehän Hollyn?
Hän on minulle hyvin tärkeä.
Ennen häntä kukaan ei voinut kysyä, miten tyttöni kanssa meni.
Minulla ei ollut tyttöä.
Niinkö?
Sopiiko, että nojaan autoanne vasten?
Kunnioitan häntä hyvin paljon.
Parempaa en pysty teille sanomaan.
Se ei riitä.
Miten hänelle kävisi sinunlaisesi kaverin kanssa, Kit?
Hän pärjäisi ihan hyvin.
Jos ei pärjäisi, niin hän voisi lähteä.
Hän voisi vain lähteä. Minä hyväksyisin sen.
Sanoisin kaikille, että ansaitsin sen.
En halua, että olet maisemissa. En halua nähdä sinua enää.
Ymmärrätkö?
Olet sinä aikamoinen.
Meitä on joka lähtöön.
Hei.
Mitä sinä teet?
Minulla on ase. Se on aina hyvä olla käsillä.
Mitä sinä kuvittelet tekeväsi?
Ala painua täältä.
Olen suunnitellut kaiken.
Aion viedä Hollyn mukanani.
Hyvä on, poika. Luovutan sinut viranomaisille.
- Miksi? - Olet talossani aseen kanssa.
- Ei, sinä et tee sitä. - Miksi en?
Koska en voi sallia sitä.
Hei!
Odota!
Entä jos ammun sinut?
Mitäs siitä sanot?
Haluatko kuulla, miltä se kuulostaa?
- Kit! Kit! - Minne sinä menet?
Isä?
Holly tässä.
Tuletko sinä kuntoon?
Tulin etuovesta.
Miten pahasti häneen osui?
Voin katsoa.
Meidän pitää soittaa lääkäri.
Kerron, miten se tapahtui. Sen, minkä näin.
Ei se taitaisi onnistua.
Hän ei tarvitse lääkäriä.
- Oletko varma? - Jos et usko, niin katso itse.
Löysin leivänpaahtimen.
Älä ole huolissasi, minä...
Ehkä meidän pitäisi kertoa tästä jollekulle.
Sanoit niin jo kerran aiemmin. Nyt on myöhäistä.
Miten niin?
Eivät he minua kuuntele. Eivätkä sinua. Pilailetko?
Naapurit saattoivat kuulla metelin.
Se olisi huono homma.
Tulen kohta takaisin.
Soita vain poliisille, jos haluat. Se on tosin huonompi juttu minulle.
Holly ja minä aiomme tappaa itsemme. Tein saman jo Hollyn isälle.
Suuri päätös, vai mitä?
Syyt ovat ilmeiset. En ehdi nyt käydä niitä läpi.
Mutta teidän pitää tietää yksi asia. Hän ärsytti minua, kun posautin hänet.
Niin siinä kävi.
30 SEKUNTIA JÄLJELLÄ
Olemme pahoillamme.
Kukaan ei tule tästä onnelliseksi, ei varsinkaan me.
Meillä on tosin ollut hauskaa. Se on enemmän kuin monilla muilla.
Tämä on viestin loppu. Ei ole enää sanottavaa.
Kiitos.
Yksityinen äänitysstudio
Holly ja minä aiomme tappaa itsemme. Tein saman jo Hollyn isälle.
Kit jätti levyn soimaan, jotta syyttäjä löytäisi sen.
Hän yritti voittaa aikaa.
Kit pani minut hakemaan koulukirjat, etten jäisi jälkeen.
Aloittaisimme uuden elämän ja vaihtaisimme nimemme.
Hänestä tulisi James, minusta Priscilla.
Piileskelisimme jossain pohjoisessa-
- missä ihmiset eivät kyselleet liikoja.
Olisin voinut livahtaa takakautta tai mennä piiloon.
Mutta kohtaloni oli Kitin käsissä, kävi miten kävi.
Oli parempi viettää viikko jonkun kanssa, joka rakasti-
kuin vuosia yksinäisyydessä.
Mikä on olo?
Lhan hyvä. Olen vähän väsynyt.
Niin minäkin.
Piilouduimme joenvarren poppelimetsikköön.
Rakensimme majan puuhun-
- käyttäen tamariskia seiniin ja pajuja lattiaan.
Metsässä ei ollut kasvia, jota emme olisi käyttäneet.
Suunnittelimme tunneliverkostoa metsän alle.
Joka aamu valitsimme uuden tunnussanan päiväksi.
Varastimme välillä kanan tai maissia-
tai meloneja melonipellolta.
Mutta lähinnä me makoilimme ja katsoimme taivaalle.
Se oli kuin olisimme olleet marmorihallissa.
Puhuimme hiljaa ja kuulimme pienimmänkin äänen.
He olivat löytäneet vain yhden ruumiin, joten meitä etsittäisiin.
Kit piti huolen, että olimme valmiita.
Hän opetti minua käsittelemään asetta.
Miten se puretaan ja kootaan-
siltä varalta, että jäisin yksin.
Hän sanoi, että jos paholainen tulisi, voisin ampua sen.
Eräänä päivänä kannoin 14 kiloa puuta 8 kilometriä.
Toisena päivänä meikkasin silmäni nähdäkseni, miltä se näyttäisi.
Meillä oli huonot hetkemme, kuten kaikilla pareilla.
Kit syytti minua vapaamatkustajaksi.
Minä taas toivoin välillä, että hän hukkuisi jokeen.
Pidä tauko, Punapää.
Leppoisaa elämää, vai mitä?
Mutta muuten meillä meni hyvin, ja rakkautemme kesti.
Yksi kanoista kuoli viime yönä.
Olin kompastua siihen.
"Kon-Tiki liikkui hieman eri tavalla kuin normaalisti."
"Vaistosimme herkästi tukkien rytmin."
"Ajattelin, että lähestyimme rannikkoa, ja tähystin koko ajan."
Hän oli hermostunut.
"Aika kului. Ennen aamukuutta Torstein tuli alas mastosta."
"Hän oli nähnyt palmujen peittämiä saaria edessäpäin."
Lhastuin metsään. Kyyhkysten kujerrus ja sudenkorentojen humina-
- sai tuntumaan kuin kaikki olisivat kuolleet ja poissa.
Kun lehdet kahisivat-
- se oli kuin henget kuiskuttelisivat huolistaan.
Eräänä päivänä katselin kuvia isäni laitteella-
- ja tajusin, että olin Texasissa syntynyt tyttö-
- kylttimaalarin tytär, jolla oli rajallinen elinikä.
Minua alkoi kylmätä ja ajattelin-
- missä olisin juuri nyt, jos Kit ei olisi koskaan tavannut minua?
Tai tappanut ketään?
Juuri tällä hetkellä.
Jos äiti ei olisi koskaan tavannut isää.
Jos hän ei olisi kuollut.
Miltä tuleva aviomieheni näyttää?
Mitä hän tekee juuri nyt? Ajatteleeko hän minua-
- sattumalta, vaikka hän ei tunnekaan minua?
Näkyykö se hänestä?
Minua pelotti useita päiviä. Välillä toivoin, että voisin nukahtaa-
- ja siirtyä taikamaahan, mutta niin ei koskaan käynyt.
Mitä nyt?
Pois täältä! Juokse!
Joku on tulossa!
Mene piiloon!
Hei!
Holly!
Mene autoon, Punapää.
Emme tarvitse tätä.
Kitistä tuntui pahalta ampua miehiä selkään.
Mutta hän sanoi, että hekin olisivat käyttäneet kieroja temppuja.
Hän oli kuullut heidän puhuvan, miten he vain halusivat palkkion.
Poliisit olisivat olleet eri asia. He tekivät työtään.
He ansaitsivat parempaa. Mutta palkkionmetsästäjät eivät.
Menimme Kitin ystävän luo, jonka hän tunsi roskakuskiajoiltaan.
- Miten menee, Cato? - Ei hassummin.
Ota se pirulainen.
Mitä olet hommaillut?
Hoidan tätä paikkaa yhden miehen puolesta. Ei ole kehumista.
Emme sentään hae enää roskia.
- Mistä sait nuo hirvensarvet? - Ne tulivat talon mukana.
Cato. Haluan esitellä sinulle tyttöni.
Holly Sargis.
Hei.
Kaveri pöpilässä kulki alasti, mutta hänellä oli hattu ja hanskat.
Hoitaja sanoo: "Et voi kävellä täällä noin!"
Kaveri sanoo: "Ei täällä kukaan kuitenkaan käy."
Hoitaja sanoo: "Miksi sinulla sitten on hattu ja hanskat?"
Kaveri vastaa: "Ei sitä koskaan tiedä."
Eikö olekin hauska juttu?
- On. - Hän soittaa klarinettiakin.
- Etkö kyllästy täällä? - Aina välillä.
Tässä hiljattain peltoa kyntänyt kaveri löysi vanhoja kolikoita.
Vanhoja espanjalaisia kolikoita.
- Niinkö hän sinulle väitti? - Hän näyttikin minulle yhden.
- Miltä ne näyttivät? - Pyöreiltä. Kultaisilta.
- Missä? - Tuolla pellolla.
Voin näyttää, jos haluat.
Syön ensin.
Menemme kai Texasiin. Hollylla on siellä tuttuja.
Sen jälkeen en tiedä. Meksikossa on kuulemma mukavaa.
- Minun pitäisi kai hakea lapio. - Hyvä on.
- Menkää vain edeltä. - Hyvä on.
Löysin kannen maasta.
Pane se pois. Se on likainen.
- Heitit ohi! - Nuija.
Sinä heität isoja!
Cato!
Lapio on autossa.
Kit ei sanonut, miksi ampui Catoa. Siitä puhuminen toi epäonnea.
Tarvitsimme nyt kaiken mahdollisen onnen.
Et koskaan kertonut hänestä.
Katso kaikkea tätä roinaa.
Miten hän voi?
Osuin häntä vatsaan.
Onko hän vihainen?
Ei hän ainakaan sanonut.
Pelkkää roinaa.
Hän varasti tuon häkin. Näin hänen tekevän sen.
- Meillä ei ole varaa noihin. - Minä vain katselen.
Etkö menisi tuonne pitämään hänelle seuraa?
- Hei. - Hei.
Onko tuo sinun hämähäkkisi tuossa pullossa?
On.
Mitä sinä syötät sille?
Kärpäsiä. Heinäsirkkoja, kun saan niitä kiinni.
Pureeko se?
Ei se ole koskaan minua purrut.
Hei.
- Hei. - Missä Cato on?
- Hän lähti pois. - Pois? Minne?
- Hän käski olla kertomatta. - Niinkö?
Hän sanoi, että teidän pitäisi viedä meidät kaupunkiin.
Sinullahan on Studebaker, vai mitä?
- Haen vain talosta jotain. - En voi sallia sitä.
- Mitä? - Jos menet sisään, tapan sinut.
- Mitä on tekeillä? - En voi ottaa riskejä.
Tule ulos, nuori nainen.
Mennään tänne pellolle. Tule. Anna olla. Pidän sinua silmällä.
- Hyvä on. - Etkö vastusta?
Hei.
Mitä Jackille ja minulle tapahtuu?
Sinun pitää kysyä Kitiltä. Teen, mitä hän sanoo.
Hyvä on.
- Mikä ystäväsi nimi on? - Jack.
- Rakastatko häntä? - En tiedä.
Minun pitää pysyä Kitin rinnalla. Hän tuntee olevansa ansassa.
- Voin kuvitella. - Etkö sinä ole tuntenut samoin?
Tulkaahan nyt. Menkää alas kellariin.
- Lupaatteko pysyä siellä tunnin? - Kyllä.
- Pitäisikö minun uskoa tuo? - Kyllä.
Minä suljen luukun.
- Osuinkohan? - En tiedä.
En mene sinne tarkistamaan.
Olin sokissa. Kit oli liipaisinherkin tapaamani ihminen.
Hän väitti, että koska poliisi jahtasi, todistajat voi ampua.
Mutta seuraukset piti hyväksyä eikä marista jälkikäteen.
Hän ei ollut vaikuttanut väkivaltaiselta, paitsi kerran-
- kun hän sanoi haluavansa nitistää pari kaveria.
Sitä voi tuntea ihmisen eikä silti todella tuntea tätä.
Nyt me vasta pulassa olemme, jos he saavat meidät kiinni.
Miksi panit hänet sinne?
Toin vain pois auringosta.
En hävennyt tai pelännyt, olin vain harmissani.
Kuin silloin kun istuu ammeessa ja vesi valuu pois.
- Oletko väsynyt? - Olen.
Näytätkin väsyneeltä.
Kun tämä kaikki on ohi, ostan sinulle ison pihvin.
En halua pihviä.
Se nähdään sitten.
Katso. Minua syytetään varmaan tuostakin.
Siat.
Koko maa etsi meitä. Missä Kit iskisi seuraavan kerran?
Kadut tyhjenivät. Liikkeet sulkivat ovensa.
Etsintäpartioita koottiin Texasista Etelä-Dakotaan.
Vartijat saattoivat lapset kouluun ja kotiin.
Kuuluisa etsivä kutsuttiin Bostonista. Hän ei löytänyt jälkiä.
Lhmiset nukkuivat valot päällä.
Klarinetinopettajani mukaan en ollut vastuussa, toisten mukaan olin.
Torstaina Oklahoman kuvernööri lähetti kansalliskaartin-
- vartioimaan pankkia Tulsassa, kun Kitin huhuttiin ryöstävän sen.
Oli kuin venäläiset olisivat hyökänneet maahan.
Tarvitsimme kaikenlaista, joten menimme rikkaan talolle.
Kitin mielestä se oli turvallisempaa kuin kaupassakäynti.
Kotiapulainen avasi oven.
Tulin lukemaan mittarin. Työkaluni ovat tässä.
Tässä on Holly. Hän on Texasista.
Kuulimme vasta myöhemmin, että hän oli kuuro.
Suokaa anteeksi.
- Hei. - Niin?
- Onko tämä talo teidän? - On.
Anteeksi, että häiritsemme. Onko täällä muita kuin te kaksi?
Ei.
Hyvä.
Me olemme pakomatkalla.
Haluaisimme olla täällä ehkä pari tuntia. Sopiiko?
Olkaa niin kauan kuin haluatte.
Kun soitan tuota seuraavan kerran, meidän on aika lähteä.
Jätin Kitin ja menin ulos kävelylle.
Oli hieno päivä, mutta en huomannut sitä.
Olin mietteissäni, en edes ajatellut pois livahtamista.
Maailma oli kuin kaukainen planeetta, jonne en voinut palata.
Ajattelin, että se oli hieno paikka. Täynnä asioita, joista voi nauttia.
Tottele vanhempia ja opettajia.
He tietävät parhaiten, eivätkä he ole vihollisia.
Aina on mahdollisuus, että voit oppia jotain.
Yritä pitää mieli avoimena. Yritä ymmärtää toisten kantoja.
Ota huomioon vähemmistön kanta-
- mutta yritä tulla toimeen enemmistön kanssa, kun sen kanta on hyväksytty.
Hollylla ja minulla on ollut hauskaa, vaikka aikaa on ollut vähän.
Tähän asti olemme pärjänneet hyvin. Ei olla jääty kiinni.
Anteeksi kielioppivirhe.
Hei.
Kit leikkii alhaalla sanelukoneen kanssa.
Hän käyttäytyy välillä niin kuin hänen päätään viiraisi.
Toivottavasti minulle ei käy niin.
Pidätkö häntä hulluna?
En tiedä. Hän on aika outo.
Olen muka kietonut hänet pikkusormeni ympärille.
Mutta en ole käskenyt hänen ampua ketään.
- Pidän talostasi. - Kiitos.
Hei.
- Onko mr Scarborough kotona? - On.
Mutta hänellä on flunssa. Hän on kipeä.
- Niinkö? - Kyllä.
Se on tarttuvaa. Emme halua aloittaa epidemiaa.
Emme tietenkään. Hän vain soitti eilen ja pyysi käymään.
Hän ei ollut eilen kipeä.
- Mikä tuo on? - Haluaisin jättää viestin.
Totta kai.
Suokaa anteeksi. Minun pitää palata sisälle.
Näkemiin.
Tex! Nyt lähdetään!
- Hei. Mitä sinä teet? - Ajattelen vain.
Se on hyvä tapa tappaa aikaa. Onko hän kunnossa?
- On. - Hyvä.
Lainaamme vähän Cadillacia. Sopiiko?
- Sopii. - En anna hänen ajaa.
Ja tämä vielä.
Lista kaikesta, mitä lainasin. Auto on mukana.
Tulkaahan, neiti. Ulos tuota tietä.
Menkää.
Oletko kaverini? Hyvä. Ei sitten mitään metkuja.
Ruokatavarat.
Tyyppi voi myydä antamani listan näytteenä käsialastani.
- Miksi kävelet aina edelläni? - Miksi kävelet aina takanani?
Älä!
- Onko kukaan tehnyt sinulle noin? - Ei.
En kai saa koskaan varmasti tietää.
Tällaisen paikan ylläpito mahtaa maksaa maltaita.
Nurmikko. Kaasu ja sähkö. Toukat.
Sitten vielä autojen pito.
Kun saa rahaa, luulee ongelmien kaikkoavan.
Niin ei ole, sanonpahan vain.
Haluan pois täältä.
Heti kun käynnistän auton.
Ja oikaisen hatun.
Pelkäsimme tiesulkuja, joten ajoimme preerian halki.
Kit käski nauttia maisemista, ja niin minä tein.
"Huhu: Pat Boone harkitsee uransa lopettamista"-
- "jotta hän voi käydä koulunsa loppuun."
"Fakta: Pat on kertonut ystäville, että niin kauan kuin ura sujuu"-
"opiskelu jää taka-alalle."
- En ihmettele. - Huhu:
"Frank Sinatra ja Rita Hayworth ovat rakastuneet."
"Fakta: Totta. Mutta eivät toisiinsa."
Aavikon ja tasankojen halki, yli loputtomien laidunmaiden-
- suuntasimme puhelinlinjojen mukaan kohti Montanan vuoria.
Kit ajoi joskus lehmän päälle, minkä jälkeen keitimme sen.
Kerran meidän piti syödä suolaheinää. Se maistui kaalilta.
Bensaa saimme öljyputkien vuodoista.
Sitä kutsuttiin tippabensaksi sillä seudulla.
Lähestyimme vähitellen rajaa.
Kit oli iloinen, että Etelä-Dakota jäi taakse.
Hän sanoi, että jos kommunistit pudottaisivat ydinpommin-
- se saisi pudota keskelle Rapid Cityä.
Tuolla on Montana.
En ole koskaan ollut Montanassa.
Tuttuni ovat käyneet siellä, mutta minä en.
Ei ole koskaan ollut syytä.
Osavaltion lintu on kiurutrupiaali.
Olimme aivan yksin, keskellä ei mitään.
Kitin mielestä "yksinäisyys" kuvasi sitä, mitä halusin sanoa.
Oli miten oli, sanoin, etten voisi jatkaa niin.
Miksi et? Minulla on hauskaa. Minä en ainakaan valita.
Tunnen olevani kuin eläin. Täällä ei ole paikkaa, missä kylpeä-
- eikä mitään paikkaa, missä voisi syödä hyvin.
Nappaan sinulle ison taimenen, kunhan pääsemme vuorille.
Kaikki pitävät taimenesta.
Olen tosissani.
Kaukana näin junan kulkevan preerian halki-
- kuin karavaani Marco Polon seikkailuissa.
Se oli ensimmäinen merkki sivilisaatiosta viikkoihin-
- ja pyysin mennä katsomaan lähempää.
Ennen lähtöämme hän ampui jalkapallon turhana painolastina.
Sen jälkeen hän hautasi joitakin tavaroitamme.
Hän sanoi, ettei kukaan tietäisi niistä ja että kun palaisimme-
- ne olisivat täällä, samanlaisina, mutta me olisimme muuttuneet.
Jos emme palaisi, joku kaivaisi ne ehkä joskus ylös ja ihmettelisi.
Olisi ehkä pitänyt yrittää hypätä kyytiin.
Se kulki liian nopeasti.
Olisin voinut ajaa auton kiskoille.
Sitten olisimme jääneet tänne.
Ehkä meidän pitäisikin jäädä tänne. En väitä tietäväni.
Sinä olet hullu.
Kit pyöritti pulloa ja antoi kohtalon määrätä suunnan.
Pitäisi löytää tasaisempi paikka.
Kokeile tässä.
Ei sillä ole väliä.
Jos minusta on johonkin, valitsen oikean suunnan.
- Ymmärrätkö? - En.
En kai saisi odottaa ihmeitä.
Jatketaan kohti tuota vuorta.
Muista sitten, etten pitänyt ajatuksesta.
Auringon laskiessa suuntasimme kohti Saskatchewanin vuoria.
Kitille se oli taianomainen maa, jonne laki ei ulottunut.
Hän tarvitsi minua todella, mutta jokin oli tullut väliimme.
En kiinnittänyt häneen enää huomiota.
Istuin autossa, luin karttaa ja muodostin lauseita-
- kieli kitalaessa, jotta kukaan ei voisi lukea niitä.
Lähestyimme rajaa.
Preerian takana, horisontissa-
- näimme kaasuliekit Missoulan jalostamoista.
Etelässä näimme Cheyennen valot.
Se oli suurin ja hienoin näkemäni kaupunki.
Tunsin kaikenlaista katsellessani valoja.
Päätin, etten enää ikinä lähtisi-
- rämäpään mukaan, vaikka olisin kuinka rakastunut.
Sain lopulta kerrottua sen Kitille.
Sanoin, että vaikka pääsisimme perille, hän ei voisi ansaita rahaa.
Voisin saada työtä ratsupoliisina.
Minulla on kaikki vaadittavat edellytykset.
Osaan ratsastaa ja ampua-
eikä kylmyys vaivaa minua.
Minä pidän kylmästä.
- Mitä? - Ei mitään.
Jaarittelen tässä vain, kuten tavallista.
Anteeksi, en kuunnellut.
Älä polta sitä kaikkea.
No...
He haluaisivat varmaan nähdä ajokorttisi ennen palkkaamistasi.
En anna sen estää minua.
- Poltatko Pall Mallia? - Kyllä.
Et ole nähnyt minua silloin, kun todella haluan jotain.
Älä koske siihen! Nat King Cole.
Jos osaisin laulaa noin...
Jos osaisin laulaa laulun tunteistani juuri nyt-
siitä tulisi hitti.
Kit tiesi lopun lähestyvän. Hän mietti, miten se kävisi-
- ja voisiko hän lukea siitä lehdistä tuonpuoleisessa.
Hän pelkäsi tulevansa ammutuksi ilman, että tyttö huutaa: "Kit!"
Hän piristyi hetkeksi nähdessään vuoret päivän sarastaessa.
Mikä näky.
Kerrohan jotain.
Mitä pieni tyttö Texasista sanoo tuollaisesta näystä?
Pidän tästä ilmasta.
Huomenta.
Löytyisikö täältä bensaa?
Ehkä.
Valitan, mutta meidän on pyydettävä sitä.
Tankki on tyhjä, olemme ajaneet koko yön.
En ehdi nyt selittää.
- Minulla on tarpeeksi vain itselleni. - Hetkinen.
Tuo on sinun autosi. Et kävellyt tänne.
Minunhan se.
Kuule. Vaihdan Cadillacini siihen.
Se on reilu kauppa. Kysy vaikka keneltä.
Minkä arvoinen tämä on, Mildred?
Kuka sinä olet?
Carruthers. Ammun ihmisiä aina joskus.
- En ansaitse mitalia. - Kit!
Selvä, kaveri. Ala juosta.
- Anna minulle mahdollisuus! - Ala mennä.
Tunsin, että tänään se tapahtuisi.
Helikopteri. Se tuskin vie meitä kierrokselle.
- Tule, niin juostaan autolle. - En halua.
Onko sinulla parempi ajatus?
En vain halua mennä.
Mitä?
Mikä sinua vaivaa?
Mikä piru sinua vaivaa?
En ymmärrä tuollaisia ihmisiä kuin sinä.
En todellakaan.
Haluatko toisen mahdollisuuden? Grand Couleen pato 1. 1. 1964.
Tavataan siellä. Ymmärsitkö?
Hei! Onko täällä ketään?
Hei.
Löytyykö patruunoita .300 Savageen?
- Ei. - Tuhlasin viimeiset pulloihin.
Voisitko täyttää tankin?
Jos haluat tuolta jotain, ota vain.
Mitä hän mahtoi ajatella, ennen kuin he saivat hänet?
Miksei hän yrittänyt paeta, kun siihen oli tilaisuus?
Arveliko hän joka tapauksessa jäävänsä kiinni?
Oliko se epätoivoa?
Hän väitti renkaan puhjenneen, mutta en usko siihen.
- Hei. - Pysy siinä.
Olisin pärjännyt vaikka armeijalle vuorilla.
Niin kauan kuin ammuksia olisi riittänyt.
Tuossa te saitte minut kiinni.
Me teimme sen, Ray.
- Älkää jättäkö Cadillacia tänne. - Pane kädet pään taakse.
Kiinnitä toinen itse.
Hän ei ole minua isompi.
Teet minulle kukkakaalikorvan.
Sitä olisi pitänyt ajatella ennen kiinnijäämistä.
Eikö olisikin?
Joudunkohan sähkötuoliin?
En minä vain tiedä.
Millaisella kiväärillä ammuit minua?
30.06.
- Oletko ammuskellut niin ennen? - En.
Te pojat toimitte kuin sankarit.
Kerron siitä kaikille, kunhan pääsemme kaupunkiin.
Heitit hattuni ikkunasta.
- Haluatko nostaa kanteen? - En.
Kit. Haluan kysyä sinulta jotain.
- Pidätkö ihmisistä? - He ovat ihan okei.
Miksi sitten teit sen?
En tiedä.
Halusin kai aina rikolliseksi. En tosin näin suureksi.
Meitä on joka lähtöön.
Tiedätkö, ketä hän muistuttaa?
- Tiedät kai? - En.
Suutelen ahteriasi, jos hän ei muistuta James Deania.
- Miten menee? - Niin hyvin kuin voi odottaa.
- En vain pääse liikkumaan. - Hieno takki sinulla.
Se on nahkaa. Katsokaapa tätä. Tämä on hieno palkinto.
Se on ollut minulla 10 vuotta. Kuka haluaa sen?
Anna se minulle!
- Mistä olet kotoisin? - Etelä-Dakotasta. Entä itse?
Haluatko kamman?
- Joni James on Etelä-Dakotasta. - Hänkin pääsi sieltä pois.
- Kuka on suosikkilaulajasi? - Eddie Fisher. Entä sinun?
- Eddie Fisher. - Hitto. Haluatko kynän?
- Kuinka vanha olet? - Etkö lue lehtiä?
- Oletko ollut naimisissa? - En.
Hei, Kit. Pelkäätkö kuolemaa?
En ole juuri ajatellut sitä.
- Voitko toistaa? - Ajattelitko sitä pakomatkan aikana?
En halua valittaa, mutta käsiraudat puristavat.
Tarvitsen allekirjoituksesi.
Minun pitää lukea se ensin. Saisinko kokiksen?
Selvä se.
Tule.
- Olkaa kiltisti. - Älä meistä huolehdi.
Holly on täällä, jos haluat tavata hänet.
Annoin hänelle ne paperit.
Voitko vähän löysätä?
Hei.
Pidän huolen, ettei sinua tuomita.
Monet pojat odottavat sinua. Sinulla tulee olemaan hauskaa.
Me todella panimme tuulemaan.
Yhden jutun minä sanon.
Se kaveri, jolla on kuuro piika, saa kiittää onneaan, ettei kuollut.
Harmi juttu se sinun isäsi.
Niin.
Puhutaan siitä vielä joskus.
Ole hyvä, Tom.
- Kiitos. - Kiitos paljon, päällikkö Sims.
- Anteeksi, jos minusta oli vaivaa. - Ei ollenkaan.
Kiitos kuitenkin.
No...
- Lykkyä tykö, Kit. Tarkoitan sitä. - Tiedän. Samat sanat.
- Lähdetään nyt. - Selvä. Kiitos.
Tule, Punapää.
Meidät vietiin takaisin Etelä-Dakotaan.
Kit eristettiin niin, ettei hän tavannut muita vankeja.
He olisivat pitäneet hänestä, varsinkin murhaajat.
Minä sain ehdollista ja paljon häijyjä katseita.
Myöhemmin menin naimisiin lakimieheni pojan kanssa.
Kit nukkui salissa, kun hänen tunnustustaan luettiin.
Hänet tuomittiin sähkötuoliin.
Lämpimänä kevätiltana puoli vuotta myöhemmin-
- luovutettuaan ruumiinsa tieteelle, hänet teloitettiin.
- Mistä sait tuon hatun? - Osavaltiolta.
Haluaisin ostaa tuollaisen.
Olet melkoinen persoona, Kit.
Otetaankohan se huomioon?
Tekstitys: SDI Media Group
[FINNISH]